Er det noe nytt?
Ikke noe nytt, altså?
Er mams fremdeles der borte?
Primrose!
Hun sier du bare skal forsyne deg med skinke og dessert.
Primrose! Victoria!
Det ble gutt.
Han skal hete John Marlborough Churchill Blenheim Charlton.
Fe'menalt.
LIVET MED LARKINS
Er alt bra med deg, Sid?
Ja, jeg stod bare og tenkte.
På hva da?
På alt mulig...
Det virker som det var i går at jeg holdt Mariette i armene mine.
De blir så fort voksne.
Hva er meningen bak det hele? Hva er meningen?
Kom, så legger vi oss.
Det har vært litt av en dag. En helt spesiell dag.
Ja, jeg tror jeg kan bruke denne, Mrs. Meredith.
- Ingen tvil om det! - Så fint. Hva var det nå ellers?
Jo, alt står i skuret. Vi satte det der -
- da vi forlot det store huset i 1952. Eller var det i 53?
- Nei, 52. Det året kongen døde. - Det var i februar 52.
Da tok jeg feil, for jeg husker at jeg hørte det i radio.
Jeg var rasende på den Simpson-kvinnen.
Uansett...
Her er vi.
Litt av et rot. Det har ikke vært rørt på årevis.
De får sortere ut det De vil ha, og så kunne vi...
- Syns De ikke det? - Jo, helt i orden.
Jeg ble trillet omkring i den. Min søster likeså.
Jeg veltet henne ut rett som det var. En gang...
Da kan De jo sette i gang.
Deilig.
På tide å gjøre opp. Vi ble enige om 65 pund. Stemmer?
Da sier vi 70 pund, medregnet dette her.
Noen nydelige nattpotter. Mamsen vil fryde seg.
- Fornøyd? - Absolutt, Mr... Absolutt.
- Nå gjelder det å si fra. - De har vært ytterst redelig.
Du verden. Jeg må ha dette på et trygt sted.
Sikkert en påkjenning å passe på et sånt sted. Enslig frue.
- Ja, jeg savner min mann fryktelig. - Har De ingen annen?
Dessverre ble vi ikke velsignet med barn.
Jeg henter karjolen siden. Skal vi si torsdag?
Jeg skal notere det i dagboken.
- Da sier vi torsdag. - Jeg gleder meg.
Jo, det var i 1951 vi flyttet ut av det store huset.
Det var det året sjarmerende Sugar Ray Robinson, -
- som jeg syns .burde vært steppedanser, -
- stoppet Jake La Motta i 13. runde.
Skynd deg, Sid. Potetene er ferdige.
Straks klar.
Må finpusses litt, men hva syns du om idéen?
- I største laget, vel? - Nei da. Statelig er ordet.
- Det neste blir vel en butler. - Du må innrømme at den gir stil.
Hva skal jeg med nattpotter? Jeg har et bra vannklosett.
Sånne er på moten nå. Régence-greier.
Folk putter blomster i dem.
Åja. Kan bli pent til jul, med en hyasint oppi.
Aner ikke hva slags stil dette er. Kanskje den er verd et par shilling.
Tenk på henne, alene i det huset.
Det virker ikke riktig.
Blir hun fornærmet om jeg tar med litt mat til henne -
- når jeg skal bort og hente karjolen torsdag?
Jeg skal lage i stand en matkurv til henne.
Kom tilbake.
Morn, Charley.
- Gave til deg. - Så fint. Takk skal du ha.
Ta alt du vil ha. Jeg har en fin dypfryser også.
Det var snilt, men vi har ikke plass.
Jeg beholder den, i fall du ombestemmer deg.
- Hvordan har duttebassen det? - Hysj!
Vi har nettopp fått ham i søvn.
Han blir jo vakrere for hver dag som går.
Du også, gullet.
Du sa jeg kunne låne lastebilen.
Ja, jeg trenger den ikke mer i dag.
Og fasanoppdrettet? Blir du rik av det?
Det går litt tregt.
Det tar seg snart opp. Du, mams!
Traff en fyr i dag. Han vet hvor jeg kan skaffe en fin ponni til karjolen.
- Karjol? - Han har kjøpt av Mrs. Meredith.
Slik at baby Oscar og vesle Blenheim kan trave rundt på enga.
Du tenker på de herligste ting.
God dag, Mrs. Meredith. For en herlig ettermiddag!
Da kjennes det godt å leve. Kan nesten høre gresset gro.
Å gid. Er det Mr...?
Larkin. Jeg skulle komme torsdag. Det er vel i orden?
- Hvem er det, tante Violet? - En herre. Mr...
- Larkin, sir. - Jaha, skraphandleren?
Jeg skal ta meg av dette, tante. Gå og hvil deg nå.
Vær grei nå.
Kaptein Broadbent, Mrs. Merediths nevø. Jeg vil ha et ord med Dem.
- Og hensikten med Deres besøk? - Hente karjolen.
Jaha. Karjolen. Og det hele er betalt?
Ja, og jeg skulle levere dette til Mrs. Meredith.
Bare noen saker og ting fra kona.
Den får stå rett opp og ned. Det er en flaske kirsebærbrennevin oppi.
Beste Morella, oberst. Sju år på flaska.
- Kaptein. - Å, unnskyld. Lett å ta feil.
- En verdig mann som Dem... - Ja visst.
La oss nå komme til saken. Og lukk døren, er De snill.
Skal bli, oberst.
De har sikkert lagt merke til -
- at gamla ikke er fullt utstyrt med de små grå.
Tiden tærer på oss alle. Selv er jeg ikke lenger den jeg var.
Jeg mener ikke at hun er helt ko-ko. Langt ifra.
Problemet er at hun ikke alltid husker ting.
- Følger De med, Larkin? - Henger med som best jeg kan.
Etter det jeg forstår, har De fjernet et lass skrot fra skuret.
- Åpent og ærlig betalt, oberst. - Annet har jeg ikke sagt.
Men dessverre... Mange av de tingene er familiens arvegods.
Ikke det helt store. Bare noen saker og ting.
Men de skal bevares innen familien. Det står i testamentet.
Merkelig sted å oppbevare arvegods. I et hageskur.
Det har jeg sagt til den gamle... til min tante i mange år.
Men bortsett fra å være litt sånn, er hun også meget sta.
- De skjønner problemet? - Ja, og De vil ha dem tilbake.
Ikke alt. Bare det viktigste.
Jeg vil selvsagt erstatte beløpet av egen lomme.
- Det lyder greit. - Flott.
På ett vilkår; at jeg får beholde nattpottene og rustningen.
Avtale!
Hvor vil du ha dem?
Vi skulle sette dem her. Viltvokteren henter dem senere.
Klar?
- En til. - Er du sikker, Charley?
Jeg er ingen svekling, Mariette.
Det var et uhell. Og vi klarte å fange opp de fleste.
Det er ikke bare det. Men eggproduksjon og klekking...
Jeg er jo takknemlig mot paps for at han hjalp oss i gang, men...
Men det er ikke nok, Mariette.
Jeg kan ikke bruke livet mitt...
Vi har en ekstra munn å mette nå, og Gud vet hvor mange flere hvis...
En fyr som meg bør kunne tenke på noe... noe bedre.
Jeg må definere et behov og fylle det.
Ikke bare egg og kyllinger.
Noe vil dukke opp.
Det kan ta litt tid, men paps vil alltid se til at vi ikke... du vet.
Det er nettopp det.
Jeg mener ikke å være uærbødig, men vil bare at det skal være meg.
- Vekker gamle minner, hva? - Helt vidunderlig.
- Hjertelig takk, Mr... - Sidney.
- Noe imot en liten røykepause? - Vær så god, Sidney.
Vær så god, Violet.
- Røyken sjenerer vel ikke? - Nei, jeg elsker lukten av sigar.
Må tilstå at jeg en gang tok noen bittesmå drag av en av min manns.
Likte du det?
Jeg må med skam melde at jeg likte det ganske godt.
- Her. Ta deg et lite drag. - Sidney, nå er du fæl!
Jeg vet det. Men ta deg et lite drag.
Vel. Du har utfordret meg. Jeg elsker utfordringer.
Riktig velsmakende.
Jeg visste at du ville like det. Beste havanneser.
Takk, Violet. Her er alle sakene kapteinen bad meg levere tilbake.
Å, tusen takk. Hva med et glass sherry før du går?
Jeg tar heller en dråpe fruktbrennevin.
Jeg har dessverre ikke brennevin. Jeg hadde det jo før.
Nei, jeg tenkte på flasken som mams sendte i matkurven.
Jeg tror ikke det var noe brennevin. Da ville jeg ha...
Alt i orden. Min feil. En dråpe sherry skal smake godt.
La meg få den ære...
Si klart fra om jeg går over streken.
Men jeg syns at en dame i moden alder som bor alene, -
- kunne trenge litt hjelp i huset. En skikkelig middag iblant, osv.
Du har så rett. Jeg har tenkt å skaffe hjelp en gang i uken.
Til det vil jeg bruke de 50 pundene du ga meg.
50? Nei, det var 70 pund.
- 70 pund. Du husker det? - Nei, nei da.
Denne gangen vet jeg at jeg har rett. Se her.
Min nevø var så bekymret fordi jeg la alle pengene i krukken.
Derfor satte han dem i banken for meg. Ser du?
Du har rett. Det er visst jeg som har krøll på hukommelsen.
Tenk deg det! Svindlet av sin egen nevø!
Dette er ikke noe paraplystativ!
- Hvor skal du nå? - Se til ungen.
Sett deg! Du har løpt opp og ned i hele kveld.
Victoria, gå og se til lille John Blenheim.
Her spretter du omkring, -
- mens denne madammen ikke har rørt seg i hele kveld.
- Hva har vi til dessert? - Franske meloner.
Mmm. Meloner. En dråpe portvin, Charley?
- Sover fast. - Hva sa jeg.
Er alle godt forsynt?
Jeg tar tallerkenene. Hent portvinen, gutten min.
Jo, forresten. Brev fra Frankrike, fra mademoiselle Dupont.
Hun var så hyggelig. Kan du ikke be henne hit, mor?
- Det samme sa jeg. - La oss be henne til dåpen.
- Hvem sin dåp? - John Blenheim.
Skal dere døpe John Blenheim?
Det er jo vanlig. I de fleste familier, iallfall.
Vi har aldri døpt noen av våre, vi, mams.
Ikke en eneste en?
Jeg har aldri funnet på å nevne det.
Vi døper begge to.
- Hva? Hvem? - Lille John Blenheim og Oscar.
- Dobbeltdåp. - Åh...
Ja, hvis du vil. Hva som helst for å lage fest.
God idé, mams.
Mariette!
- Hva har hendt? - Ikke noe galt.
Jeg traff en fyr. Han vil selge en lekter full av jern.
Skrapjern fra et støperi. Han kan selge det til meg for 50 pund.
Han ville ha 75, men jeg fikk prutet det ned.
Men 50 pund...
Jeg kan selge det videre for det tredobbelte.
Man kan tjene gode penger på skrapmetall. Hva syns du?
Hvis du sier det, så.
Det er sparepengene våre. Jeg trenger ditt fulle samtykke.
Om du syns det er riktig, så er det greit for meg.
Jeg vet at dette er den starten jeg har lett etter!
Men ikke si noe til paps ennå. Først vil jeg ha det vel i havn.
God dag, mine damer.
God dag. Kan jeg hjelpe Dem?
Jeg ser etter gamle... jeg mener, pastor Spink.
Mr. Spink er havnet på sykehus. Gallestein.
- Fæle greier. - Ja, sykmeldt minst et par uker.
Jeg heter Candy. John Candy. Jeg vikarierer.
- Larkin. Sidney Larkin. - Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg mener ikke å være uhøflig, men en ung mann som Dem...
Er De fullt kvalifisert til alle disse kirkelige handlingene?
Jeg tror nok det, Mr. Larkin.
Flott. Jeg har en jobb til Dem.
Uten penger på forskudd blir det ingen handel.
Men hvis jeg gir Dem pengene... Vent!
Greit. La gå.
Hva er dette?
Offisiell sluttseddel osv. Alt skal jo gå lovlig for seg.
Hyggelig å gjøre forretninger med Dem.
Å, Mr. Danvers... De har ikke fortalt meg hvor lekteren er.
Der!
En lekter full av skrapjern, sa jeg. Jeg sa ikke at den fløt.
Det var ikke din skyld, du gjorde ditt beste.
- Å, Charley... - Der har du meg. En godfjott.
Er det noen hjemme?
- Hei. Hva er det med dere? - Prøver å få babyen til å sove.
Paps skal et ærend til kysten i morgen -
- og tenkte vi alle kunne bli med. Piknik på stranda.
Har dere lyst?
- Høres flott ut. Takk. - Gjerne, mor.
Vet ikke hvordan det er med dere, men jeg har en jobb å utføre.
Vekk meg med en deilig jordbæris når du kommer tilbake.
Lyst på en tur, Charley? Jeg vil spørre deg til råds om noe.
- Er det bra mellom deg og Charley? - Ja, så klart.
Vi har det bra, mor.
For hvis det er noe du vil fortelle meg, så er det bare å komme.
- Du vet jo det? - Det vet jeg, mor.
To, takk.
Nei, jeg betaler.
Hva var det du ville spørre om?
Egentlig ville jeg bare prate med deg på tomannshånd.
Jeg har hørt om den saken med lekteren.
Verden er liten i min bransje. Alle vet alt om alle.
De to herrene det angår, visste ikke at du og jeg var i slekt.
Så, etter at jeg hadde utvekslet noen ord med dem, -
- var de mer enn villige til å godtgjøre utlegget ditt, -
- uten om og men.
Paps...
Tro ikke at jeg ikke er takknemlig for all hjelpen, -
- men du gjør jo alt for oss. Til og med huset vi bor i...
Skal jeg bevare selvrespekten og endatil familiens respekt, -
- må jeg være uavhengig. Jeg må stå på egne bein.
Med tabber og det hele.
Jeg elsker Mariette og vil alltid ta hånd om henne, -
- men ved egen hjelp.
Lyder det greit, paps?
Helt i orden, Charley.
Kom, vi tar oss en halvliter, så drar vi tilbake til jentene.
Denne puben har det beste fatølet i Folkstone.
Se, det er vasen til Mrs. Meredith!
Den likner iallfall på en prikk.
Kom, Charley.
Sidney Larkin! Står til, Sid?
Bare bra, Leslie. Dette er min svigersønn, Mr. Charlton.
Har du noe til meg i dag?
Nei, vi skulle bare forbi, og jeg lurte på den vasen i vinduet...
Fin gjenstand...
Fransk.
Det kalles Limoges.
Pottemaker ved navn Boucher.
Boucher? Virkelig? Får jeg lov?
Slutten av 18. og begynnelsen av 19. århundre.
- Interessert i prisen? - Nei, vi kjøper ikke noe i dag.
Vi skulle bare undersøke. Husker du hvem som solgte den til deg?
Fyren var innom i går. Militær type med støttekrave.
Krigsskade, sa han.
Han bad om 50. Vi ble enige om 45.
Fin sak, som sagt: "Synd at De ikke har paret komplett", sa jeg.
Et par sånne ville innbringe 500 pund i London.
- Han snyter henne! - Det kan du ikke si til henne.
Da ville han bare lure henne og sno seg unna.
- Hun trenger en til å passe på seg. - Det har hun, Charley.
Jeg skal gi ham "krigsskade"!
- Vær så god. - Det nytter ikke, vennen min.
Jeg elsker deg ikke lenger. Du har glemt meg i ukevis.
Tvert imot, Angela. Du er alltid i mine tanker.
Og like fort ute igjen. Du er en slyngel, og jeg hater deg. Skål.
- Hva er det du vil, forresten? - To ting.
- Grådig! Og den første? - Charley og Mariette sier -
- at du går med på å være fadder for John Blenheim.
Føler meg henrykt og beæret.
Mams og jeg lurte på om du også vil være fadder for lille Oscar.
Hvordan kan jeg si nei? Det elskelige nurket!
- Du er en prinsesse! - Og du er fortsatt en forræder.
- Men jeg vil gi deg en sjanse til. - Takk.
Hva var den andre tingen?
For en god sak, det også, men mye vanskeligere.
...AUKSJON
- God dag! - Det kan De si.
Skulle gjerne prate med han som har ansvaret.
Eller han som sitter alene igjen med ansvaret, -
- som om jeg ikke har nok å gjøre.
De andre stakk av, da?
Var det ikke for meg, gikk det nedenom her.
Alt avhenger av Dem, hva?
Trassel? Kom ikke og snakk!
Jeg stilte her klokka 8 i dag, og må sikkert holde på til 7 i kveld.
Og alt for luselønn, om jeg ikke tar feil, Mr...?
Norman, Mr. Norman. Hva kan jeg hjelpe med?
- Jeg skulle ha en katalog. - Ikke trykt ennå.
Rot fra hans side. Og hvem skal ordne opp med trykkeriet? Jeg!
I så fall kan De kanskje gjøre meg en tjeneste.
Jeg har ikke tid. Og tid er penger.
Jeg venter ikke at De skal gjøre det gratis. Nei, langt ifra!
Fase 1. Lett som bare det.
Gud, jeg elsker intriger!
Å, er det Dem? Hvordan kan De finne på å buse inn slik?
Lærer De ikke folkeskikk der på gården eller hvor det nå er?
Herregud, mann!
Beklager, oberst, jeg visste ikke at De...
Vent! Hva drev De og snuste omkring etter?
Jeg lurte på om hun ennå har den vasen jeg solgte tilbake til Dem.
Hvordan det?
Jeg lurte på om hun kunne tenke seg å selge den til meg igjen.
Hvorfor?
For å si det rett ut: Det er et hus med innbo som skal på auksjon.
Jeg var innom og tittet, og jammen fikk jeg øye på en identisk vase!
Jeg pratet med fyren som står for det hele.
Han sa at det var 1700-talls fransk et eller annet.
Hadde de vært par, sa han, hadde de vært verdt en formue.
Og De ville sette dem sammen og tjene Dem rik på det selv?
Ikke noe galt i å prøve seg, oberst.
Hvor er denne auksjonen?
- Kan jeg hjelpe Dem? - Nei, jeg bare titter.
- Hva kan den være verdt? - Vasen? Mellom 50 og 75.
Men hadde det vært par, kunne det være snakk om 500 minst. Minst!
- Er det antikvitetsbutikken? - Ja.
- La meg snakke med innehaveren. - Hvem snakker jeg med?
Broadbent. Kaptein Broadbent.
Kontakt!
Mrs. Russell her. Jeg passer butikken. Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg solgte en vase til mannen Deres. En rosa med håndtak.
Å, den! Ja?
Ikke selg den! Jeg skal villig overby alle andre.
Som De vil, kaptein Broadbent.
Jeg skal stille meg personlig tilgjengelig ved salget.
Gode nyheter?
Ja, fysiodokter'n tror han kan gjøre noe med nakken min.
- Flott! - Ja, flott!
Elskede, jeg kan ei gå, av lengsel etter deg,
eller håpe på det minste streif
av kjærlighet til meg.
Skål!
La meg få dette klart:
Dere er foreldrene til det ene barnet, og dere til det andre.
En sønn og en dattersønn. Ganske unikt.
Det heter ikke "ganske unikt". Enten er det unikt eller ikke.
Primrose er skarp. Hun er den intellektuelle i familien.
- Hun leser lyrikk. - Bare kjærlighetsdikt.
Mr. Candy har sikkert lyst på et stykke fleskepostei.
Jeg henter.
Gjerne det, mams! Primrose, ta med ketsjupen.
Og så, Mr. Candy?
Navnene på barna. Jeg vil alltid forsikre meg om stavemåten.
Oscar, han er vår.
Oscar Columbus Septimus Dupont Larkin.
- Dupont? - Mademoiselle skal være fadder.
Hun er så spent. Har aldri vært i England før.
Septimus. "Den sjuende." Dere har sju barn, da?
Tror det. Jeg kom ut av tellinga da lille Blenheim dukket opp.
- Blenheim? - Det er vår.
Han skal hete John Marlborough Churchill Blenheim Charlton.
- Hvorfor ble ikke vi andre døpt? - For mye å gjøre. Ikke sant, mams?
Ja, vi var flittige som bier. Fire stykker på fem år.
- Er ingen av barna blitt døpt? - Som sagt, vi hadde ikke tid.
Jeg elsker fleskepostei. Gjør du?
- Det er masse tid nå. - Hva mener du?
- La oss bli døpt, alle samtidig! - Det hadde vært vidunderlig!
- Ingen aldersgrense, vel? - Nei, man kan døpes når som helst.
Hva sier du, mams?
- Ja, hvorfor ikke? - Herlig. Helt topp!
Adjø, Mr. Candy, og tusen takk for alt.
- Hyggelig fyr. - Ja, til prest å være.
Skal jeg ikke følge deg bort til veien?
Jo... Takk!
Kjenner du Donne?
- John Donne, dikteren. - Nei, dessverre.
Han var prest. Sånn som du.
"Jeg undres hva vi gjorde, du og jeg, før vi elsket..."
Er det ikke det vakreste du har hørt?
Jeg har tilbrakt de siste fire år i en menighet på Londons østkant.
Dessverre hadde den slags lyrikk ikke gjort inntrykk der.
Østkanten? Det lyder så romantisk.
Her er vi, da.
Synd at du ikke kjenner Donne. Du kan godt få låne boken min.
Takk!
Jeg er så glad for at du skal døpe meg.
At det er du og ingen annen.
"Elskede, for ingen ringere enn deg ville jeg bryte min lykkedrøm."
Til Mr. Stanhope for 3 pund og 15 shilling.
Så var det nr. 63, en Limoges- vase i utmerket stand.
Trolig den ene av et par av Boucher. Skal vi si 40 pund?
Ingen? 30?
30 pund. Mange takk, sir. 30 pund er budt av Mr...
Smith. Mr. Smith.
Ingen bedre enn 30 pund?
30 pund...
- 35. - 35. Takk, frue.
Deres bud, Mr. Smith?
40.
190.
Mr. Smith?
200.
Snakk høyere!
To hundre!
Hva mener De... den er borte?
Borte. Vekk.
Men Deres kone lovet å holde den tilbake.
Jeg er ikke gift.
Vent litt... I går, sier De?
De må ha snakket med min gamle tante Ada!
Hun var alene der oppe. Hun må ha kommet ned i butikken.
Begynner å bli litt smårar, stakkar. Hun kom til å knuse vasen.
Hun hva for noe?!
Hun satte seg på den. Ikke sant, Leslie?
Ja, den er borte. Knust i tusen småbiter.
Men vi skal ikke legge henne det til last. Sånn en fin, gammel dame.
Jeg ser at De har fått tak i den andre, Mr. Smith.
Leslie vil sikkert gi Dem en god pris for den.
Meget god pris.
Hvor mye?
Skal vi si... fem pund? Nær sagt passe, ikke sant?
Nær sagt... fe'menalt.
Vær så god. Trygt plassert i banken.
En svipptur i epleblomstringen før jeg kjører deg hjem?
Kjærkomment, Sidney. Høyst kjærkomment.
Fe'menalt.
Så, alt i alt har hun en pen liten slant på 250 pund -
-trygt plassert i banken.
- Hva med nevøen? - Hun ser neppe stort mer til ham.
Nå har han brent fingrene sine i tillegg til det nakkedraget.
Stikk innom en gang iblant og se til at hun har det bra.
Jeg kan sende ungene, så får hun litt selskap.
Primrose er ikke rare selskapet.
Når hun ikke leser lyrikk, glaner hun ut i lufta og drømmer.
Du tror ikke hun er forelsket, vel?
Tja, det er noe attraktivt ved en ung prest.
Kanskje noe med kraven å gjøre.
Mr. Candy og Primrose? Er du sikker?
Hun har det samme blikket Mariette hadde da hun traff Charley.
Ja, men Charley var ingen sogneprest akkurat.
Nei, han var en Cedric.
Alvorlig talt, mams, jeg tror...
La oss bare vente og se.
Vente og se.